Så besøgene med Olivia er gået godt?
Ja. Men hun virker mere interesseret -
- i at bide negle end at tale med os.
Så hun var lidt nervøs.
Når et barn opdager, at det måske har fundet et hjem -
- kan det udløse angst.
Olivia har været i systemet længe.
Hun har svært ved at tro på lykkelige slutninger.
- Møder hun os her? - Ja, hun er på vej.
- Jeg har taget en nøddeblanding med. - Hun kan lide slik, men det er sukker.
I tænker allerede som forældre.
- Ja. - Kender hun til weekendbesøgene?
Ja. Men jeg synes, vi skal vælge datoen i dag.
Alle tiders. Vores niece har boet hos os -
- da min søster var bortrejst, så hun har hjælp os ...
- ... med at gøre Olivias værelse klart. - Hyggeligt.
- Ja. - Olivia.
- Hej, Olivia. - Hej.
Vil du sidde ned?
Nej. Vil I spørge, om jeg vil tilbringe weekenden med jer?
Jeg har travlt.
Er der nogen mulighed for, at du kan gøre det ...
- ... hjemme hos os? - Har du et TV?
- Ja. Og kabel-tv. - Med tusinder af filmkanaler.
- Okay. - Hvad med næste weekend?
- Fint. - Perfekt.
Ja.
Okay, jeg tager til Wexley.
Jeg skal lige forbi kontoret og tjekke, at jeg har det hele -
- og så løber jeg nok et par ærinder.
Er du sikker på, at du kan tage dig af Evan?
For jeg lover, at når han vågner -
- vil du ikke kunne læse.
Det bliver skønt med et pause. Melville bruger for mange sider -
- til at beskrive hvalens længde.
- Hvor lang er den? - Den er ...
Ca. 50 sider.
Meget morsomt.
Så ...
Vil du savne at undervise?
Ja, det var et godt semester.
Jeg traf en fyr -
- jeg underviste -
- og det var alle tiders.
Men nu da semesteret er slut -
- så kan du bruge mere tid sammen med ham fyren, du mødte.
- Ja. - Gå rundt om hjørnet. Forsigtigt.
- Du taber den. - Det er i orden.
Forsigtig, Kevin. Langsomt, den glider.
- Jeg har den. Jeg ... - Nej, Saul. Du ødelægger ryggen.
- Ingen vil lade mig gøre noget. - Hent nøglerne.
Hvorfor har vi fået det her nu?
Det sagde jeg jo, Olivia har brug for et skrivebord en dag.
Men det her er ikke et skrivebord. Det er en kasse med skrivebordsdele.
- Hvem skal samle det? - Hvem?
- Jeg. - Hvornår må jeg tale med min niece?
Det bliver weekender et stykke tid som en overgang.
Jeg har nogle ting, jeg vil af med. Jeg ved ikke, om -
- du vil give dem til Centeret for Bøsser og Lesbiske.
Gerne, men jeg er ikke frivillig hjælp der længere.
Ophørte homofobi uden min viden?
Nej. Jonathan arbejder der.
- Talte I ikke sammen? - Ja. Jeg fortalte ...
... at det formentlig var ham, der smittede mig. Hyggelig samtale.
Hej, skat! Hej.
Hej.
Hvad laver I her?
Vi bor her.
- Hvordan går det med lektierne? - Godt.
Jeg skriver en opgave om Anne Frank.
Men jeg trænger til en pause.
Jeg vil gerne gå en tur. Vil I med?
Hvor?
- Ud. - Paige, vi bor i L.A.
Ingen går lidt rundt for at snakke.
Jeg gør det.
- Der kan du se. - Hvad foregår der? Alt vel?
Ja. Jeg føler mig bare lidt indelukket.
Er der nogen?
- Ja. - Det er vel ikke Anne Frank?
Du kan godt komme frem nu.
Hej.
Hej, hvordan går det?
Alle tiders.
Undskyld, jeg kommer for sent. Motorvejen stod stille.
Hvor er hun?
Samme sted som da jeg ringede.
Hun nægter at pakke.
Kan du holde op med at tale om mig ...
- ... som om jeg ikke er her? - Hej, Holly.
Hvad laver du her, Nora?
Hun skal hjælpe til.
Vi skal tage det sidste fly i aften.
Vi bliver hentet om en time.
- Vent og tag af sted i morgen. - Nej, jeg kan ikke.
Jeg skal af sted nu. Første time er i morgen.
Jeg sagde jo, du kan tage af sted.
Jeg tager ikke til New York uden dig.
Så mister du din første time.
Jeg forstår ikke. Da vi talte sammen i sidste uge ...
- ... syntes du, det var spændende. - For ham, fordi det er det, han vil.
Han vil flytte tilbage til New York igen og undervise i film.
Men alt sker for hurtigt.
Jeg er ikke klar.
Kan jeg hjælpe?
Få hende til at flytte kasserne ind i garagen.
Nej. Jeg har ikke gennemgået dem endnu.
Vi skal flytte. Vi sagde til lejerne -
- at vi ville opbevare kasserne i garagen.
Nej, du lovede dem det. Jeg har ikke engang mødt dem.
30 år af mit liv findes i de kasser.
25 af dem kan jeg ikke engang huske.
Jeg er ked af det -
- men jeg må have mere tid.
Nora, hvis hun ikke tager med lige nu -
- følger hun aldrig med.
Og Rebecca ...
Rebecca henter os i lufthavnen.
Hun tror, at familien er samlet igen.
Hvad skal jeg gøre? Sige, at hendes mor ikke kommer.
Jøsses.
Hej. Det her er David Caplan. En bil kommer og henter mig om en time.
- Jeg må desværre aflyse ... - Nej, vent.
Vent ... Nej, der sker ikke noget.
Kom som planlagt. Glimrende, tak.
Kør, David. Kør til lufthavnen.
Jeg sørger for, at kasserne havner i garagen og at Holly kommer til New York.
- Giv mig et par dage. - Hvad vil du gøre?
Jeg ved det ikke. Jeg finder på noget.
Stol på mig.
Bare stol på mig.
Skål for, at vi endelig fik tid til at spise middag og høre symfoniorkestret.
Jeg har altid villet gå ud i arbejdstøjet.
Jeg har altid villet invitere en smuk kvinde på hurtigmad.
Eftersom vi har arbejdet så hårdt. ville jeg bare lave et eller andet.
Forbløffende. Tak.
- Annie? - Jeg har frokostpause.
Hvad sker der, dr. Karas?
Vi efterforsker en ulykke, som skete i sidste uge.
Du var med i ambulancen, der tog hen til ulykkesstedet.
- Ja, jeg ... - Det var min ambulance.
Er der problemer?
Er du Justin Walker?
- Ja. - Det handler om en procedure ...
... som kan have været forhastet.
Og kan føre til suspension.
Nej, det er en misforståelse ...
Du kan fremlægge din sag for sygehusbestyrelsen.
Annie, vi har brug for at interviewe dig som vidne.
Ja, selvfølgelig.
Det der overtræder brandbestemmelser.
Fedt. Det var lige, hvad der manglede.
Du burde ikke være urolig.
Når de hører, hvad du gjorde, løser det sig. De vil rose dig.
Rose ...? Jeg tror ikke, han var her for at give mig en guldstjerne, Annie.
Ved du hvad?
Jeg kender en læge her -
- som har været igennem det samme. Jeg mener ...
Hvis du vil tale med ham, kunne jeg ...
Ja, ja, absolut. Jeg har brug for al den hjælp, jeg kan få.
Er du her stadig?
Jeg ville bare sørge for, at du havde det godt.
Nej.
Du ville "Nora Walker" mig, så jeg tager til New York.
Jeg vidste ikke, jeg er et verbum?
Nora, du er alle dele af talens gave.
Holly, jeg vil ikke være et verbum, substantiv eller adjektiv -
- fordi du skal gøre noget, du ikke vil. Ingen har ret til at gøre det.
David er åbenbart ikke enig.
Han elsker dig og vil have, du skal være sammen med ham.
Men han burde ikke presse dig, til at gøre noget, du ikke er parat til.
Hvorfor føler jeg, at det er en hage ved det her?
Nej.
Nej, nej. Ingen hage.
Måske en idé. Vil du høre?
Ja.
Holly, jeg synes, du skal blive her.
Ja. Det ville lejerne nyde.
En skør dame, der bor i deres køkken.
Nej. Ikke her. Med mig, i mit hus.
Mener du det?
- Ja. - Du og jeg under samme tag?
Jeg har fem tomme soveværelser. Tag hvilket du vil.
Vi flytter kasserne ind i garagen og når du er klar -
- og ikke et sekund før, kan du gennemgå dem.
Vi har en fælles historie, Holly.
Vi er blevet venner.
Det her er bare en ven, der hjælper en anden.
Intet problem. Nogen kigger forbi i eftermiddag -
- med nogle brochurer.
Ja.
Nej, vi er bare glade for at studenterne kigger på dem.
Okay, hvis du mangler noget andet, kan du vel bare ringe?
Okay. Ja. Farvel.
- Hvordan går det? - Godt. Det var skolesygeplejersken.
De har brug for flere brochurer.
- Det lyder da godt. - Ja.
Men hvad så med dig?
Jeg har det fint. Helt fint.
Fint, tak.
Utroligt, jeg har lige fået at vide, at du er frivillig hjælp her.
I dag er min sidste dag.
Min nevø har nogle ting, han gerne vil skænke -
- så jeg tog med dem og tog mig af telefonen, nu jeg var her.
Jeg er ked af, du holder op.
Det havde været rart at have dig her.
Saul -
- gid jeg kunne sige noget.
Du skal ikke sige noget.
Pas på dig selv. Jonathan.
Pas på dig selv, Saul.
- Hun fik stuearrest. - Jeg koblede af det trådløse netværk fra.
- Spiste mad og arbejdede på Anne Frank. - Det er alt.
Jeg ved, for jeg tabte min tegnebog og talte i telefon for at spærre kortene.
- Overvågede hende som en høg. - Så trist, at det skete, da hun var her.
- Ja, eftersom vi passede hende ... - Er det alt?
Var det derfor, jeg skyndte mig herhen?
Var det derfor, jeg gav nogen 20 dollars for at gå forrest i taxikøen?
Vi ville ikke sige det over telefonen.
Jeg troede, hun havde brændt restauranten ned.
Undskyld, fordi vi overreagerer.
Nej, det er ... det er sødt.
Sødt?
Hun havde gemt en teenager ...
- ... i gæsteværelset, Sarah. - Phillip.
Paige har kendt ham siden anden klasse.
Han er altid hjemme hos os, laver lektier og hænger ud.
Jeg tror ikke, han ved det endnu, men jeg tror, han er på jeres hold.
- Vores ... - Jeg taler med Paige ...
... om at invitere nogen med hjem til jeres lejlighed -
- uden jeres tilladelse.
Men kan jeg give jer et råd, som vordende forældre?
- Ja. - Slap af.
- Jeg tager hjem og tager et bad. - Sarah. Han hed ikke Phillip.
- Det var ... - Se ...
- Sean. - Football-spilleren Sean?
- Måske. Han havde sådan en trøje. - Nr. 17.
Det er jeres spøg? Hvorfor sagde I ikke det i beskeden?
Vi har forsøgt at gøre det.
Jeg slår hende ihjel. Eller ham.
Jeg skal dræbe nogen.
Jeg håber ikke, du vil tilbringe resten af dagen her.
Nej, jeg ville bare hvile mig lidt.
Hvem kunne tro, at grøntorvet ville være så besværlig?
Ja, det var tidligt -
- men jeg hader, når alle har pillet ved grøntsagerne og blomsterne.
Nej, jeg nød det.
At se sælgerne åbne deres boder i kulden.
- Ja. - Godt, du tog en lommelygte med.
Ja.
Okay, min mand.
Formiddagscocktail.
Dygtig pige.
- Hvad er der i den? - Rødbeder, gulerødder ...
... og frisk ingefær.
Godt for cirkulationen. Hjælper mod stær.
- Jeg har ikke stær. - Ikke endnu.
Okay.
Vi har 30 minutter til yoga og strække ud ...
- ... før vi kører. - Hvor skal vi hen?
De har en vidunderlig udstilling på amtsmuseet.
Hverdagsfund fra Aztekerne.
Tallerkener og skåle i koral- og jordtoner.
Lyder det ikke vidunderligt?
Virkelig.
Og det giver os tid til at tage på en lang vandretur.
Vandretur?
Som i at gå op ad en bakke?
Op ad en bakke, og over en kløft -
- og rundt om et reservoir.
Men det hjælper at strække lidt ud først.
Det sker ikke.
Det er din egen skyld, vi kører om en halv time.
Vi skal også have tid til at lave middag.
- Middag? - Jeg skal lære dig at lave lasagne ...
... med citron- og basilikum-tomatsovs, fra grunden.
Ingen købt pasta til os, lille frøken.
Åh gud, nej.
For det havde jo været fornuftigt og bekvemt.
Vær ikke så kedelig. Jeg elsker det her.
Jeg har det så sjovt. Jeg elsker at have en værelseskammerat.
Kom nu. Lav lidt yoga sammen med mig.
God fornøjelse.
Jeg er væk en uge -
- og Paige tackler quarterbacken.
Virker, som om vores lille Paige vokser op.
Ikke for hurtigt, hvis jeg har noget at skulle have sagt.
Forresten, sørg for at komme til tiden i lufthavnen, når de siger det.
Køerne er super lange. Og have flot lingeri på -
- for de der røntgenmaskiner er helt vilde. Man er nøgen.
Sarah, du har nøgenhed på hjernen.
Vent, til Evan bliver ældre.
Selvom han jo er en dreng.
Jeg håber, han kan sove i flyet.
Den husker jeg godt.
Kitty, jeg synes, det er sødt, at Evan møder Roberts børn.
Men ...
To uger.
Er det ikke lidt meget?
Nej, det kan endda blive længere. Jeg holder det åbent.
Åbent? Hvad mener du med det?
Der er masser at lave i Washington, Sarah.
Som hvad?
Smithsonian-museet?
Smithsonian og ...
Fordi jeg nu er der har jeg booket et par møder.
Hvorfor vil du tilbage til det hvepsebo?
Undskyld mig, den hvepsebo var mit liv.
Netop. "Var". Datid.
Har du fortalt mor det?
- Hun ved, at jeg rejser. - I to uger.
Ikke for at starte forfra med dit gamle liv.
- Tager du Seth med dig? - Nej!
Nej, Seth skal ikke med. Hvor ...?
- Jeg har ikke fortalt ham endnu. - Jeg er forvirret.
Ved du, hvad du gør?
Ja.
Ja, jeg ved præcis, hvad jeg gør -
- og jeg synes, du skal være glad på mine vegne.
Okay.
Tak.
- Er det en dør? - Hvis du læser beskrivelsen ...
- Nej, de passer ikke. - Her, Kevin. Giv mig den.
- Det er en støtte. - Nej. Jeg må lære at gøre det her.
Der er så meget, vi må kunne som forældre.
Vær ikke bekymret over noget, jeg kan gøre.
Okay.
Denne Paige-ting har åbnet øjnene på mig.
Ja. At være forældre er ikke en tur på stranden.
Men det er sådan, jeg forestillede mig det.
Med håndklæder og billige solbriller og søde flip-lædersko.
- Den er helt gal med dig. - Hvad med dig?
Samme. Men med ballettimer ...
- ... og tøj-shopping. - Hold op ...
Du driver mig til vanvid.
Det er Jill.
Hallo?
Fantastisk.
Hun fandt min pung der.
Selvfølgelig. Vi kommer så hurtigt som muligt.
Tak.
Hvad er der?
Jeg tabte ikke tegnebogen. Olivia stjal den.
Hvad ...? Det er jo skørt.
Ja. Hun tog den ud af min lomme, da hun krammede mig.
- Specielt. - Det er det.
Dr. Dan til operationsstuen.
- Hej. - Hej.
- Justin, det her er Rick. - Rick.
- Jeg er Rick Appleton. - Justin Walker. Tak.
- Intet problem. - Rick er turnuslæge på kardiologisk ...
... og han har været i Afrika det sidste år.
- Ikke sandt? - Kom hjem og opdagede ...
... at redderne er blevet gale.
Kom nu, Rick. Han er bekymret over det her.
Jeg laver bare sjov.
Fortæl, hvad der skete.
Fyrens blodtryk sank, lungen kollapsede ...
- ... der mediastinale forandringer ... - Vi var ved at miste ham.
Hvor langt tid før I ville være tilbage på hospitalet?
Sådan cirka.
- Jeg tror, det var ... hvad var det? - Tre minutter.
Når det gælder liv eller død kan det være en evighed.
Justin, jeg forstår, du følte, du var nødt til at gøre noget -
- men bestyrelsen vil sige, at du var så tæt på hospitalet -
- at det var en forhastet beslutning.
Vent lidt, Rick. Hvis Justin ikke havde gjort det ...
- ... var vi kommet til hospitalet med ... - Annie, slap af.
Jeg er her for at hjælpe.
Jeg ved ikke, om du har bemærket, at hun er temperamentsfuld.
Kun når nogen provokerer.
Okay.
Jeg formoder, du har hørt historien om vinduet på gangen.
- Nej, nej, nej. - Kollegiet ...
- Vi fortæller ikke den. - Jo, vi gør.
Så det har du ikke?
Nej, desværre.
Gik I på college sammen eller noget?
Ja. Rick studerede medicin, da jeg lige var begyndt på college.
Hvad er det her så for en vinduehistorie?
- Tja ... - Fortæl den, og du er død.
Jeg mener det.
- Ja. - Okay.
Bed hende fortælle en anden gang.
Den er smuk. Det lover jeg.
Det er mig. Jeg må af sted.
- Jeg ringer til dig senere. - Okay.
- Farvel. - Hej. Du ...
- Ingen collegehistorier. Jeg mener det.
Men tak.
Ring 377.
Ja ...
Justin ...
- Ja. - I disse sager ...
... kan det være godt at have nogen på din side.
Hvis du vil, kan jeg gøre det.
Tale med bestyrelsen, sige at jeg syntes, du gjorde det rigtige.
Tak. Det er jeg glad for.
Intet problem.
Skal vi være sød politimand, ond strømer?
Men jeg føler mig mere såret og forvirret.
Tænk at være så såret som 9-årig. At man ikke stoler på nogen.
Olivia ...
Kevin og Scotty vil tale med dig.
- I kan være i fred her. - Tak.
Ved du, hvorfor vi vil tale med dig?
Jeg stjal tegnebogen og I vil ikke se mig igen.
Nej. Vi vil se dig igen, men vi må tale om det her.
- Kan du fortælle, hvorfor du tog den? - Det er sjovt at lave ballade.
Så du ved, det var forkert.
- Må jeg gå nu? - Nej.
Olivia, vi skal vide, at du ikke gør det igen.
- I er ikke mine forældre. - Nej, ikke endnu.
- Men vi bliver nok ... - Jeg vil ikke have jer som forældre!
Olivia ...
Fortæl, hvorfor du er oprørt.
I fatter ikke noget, for I er dumme!
Lad mig være i fred. Jeg fortæller Jill.
Jeg vil aldrig nogensinde være hos jer!
Oliv ... Olivia.
Hvad gør vi nu?
Det ved jeg ikke.
- Hej. - Hej.
Hvordan gik det med lektielæsningen?
Godt.
- Hvordan var turen? - Godt.
Fik lavet meget.
Og så kom jeg hjem.
Okay. Gider du -
- lytte til mig, før du begynder at råbe?
Nej, nej, nej.
Nej, sådan fungerer det ikke, Paige.
Du skal sætte dig ned -
- og fortælle mig alt om dig og Sean.
Og så skal du og jeg fastsætte en passende straf.
Hvorfor tror du, jeg har gjort noget forkert?
Fordi du inviterede en dreng -
- til Kevin og Scottys lejlighed uden tilladelse.
Du gik os bagom ryggen -
- og forsøgte at skjule det for dem og for mig.
Hvor længe har det stået på med Sean?
Okay.
Kan du fortælle om han har været her -
- når jeg ikke har været her?
Alle tiders. Det er sådan, man bliver gravid.
- Mor. - Fortæl nu ...
... hvad I har gjort.
Du har allerede bestemt dig for, at jeg har gjort noget forkert -
- så du kan vel bare straffe mig?
Mobiltelefonen, tak.
Du har stuearrest i en uge.
Det her er uretfærdigt.
Gør det ikke værre end det er.
- Saul. - Jonathan.
Vi støder på hinanden overalt i øjeblikket.
- Har du lyst til noget at drikke? - Skat ...
... kan du lade os være i fred et stykke tid?
- Absolut. - Tak.
Jonathan, jeg ved ikke, hvad du vil have af mig.
Om det er tilgivelse eller frifindelse. Det ved jeg ikke. Men hvad det end er -
- så kan jeg ikke give dig det. Forstår du det?
Saul -
- vi var venner, en gang i tiden. Jeg håbede, vi kunne blive det igen.
Var vi venner? Hvad taler du om?
Jeg formoder, at det ikke er muligt med tanke på omstændighederne.
- Nej. - Du havde ret.
Jeg ...
Jeg kom for at få tilgivelse. Men det handlede kun om mig.
Jeg er stolt over, at jeg ikke er den samme som før -
- men min opførsel er lige så selvisk som tidligere.
Jeg vil ikke genere dig igen.
Pas på dig selv, Saul.
Jeg sagde du ikke skulle tage de sko på til vandreturen.
Men vi fik da gang i strikketøjet, mens vi ventede på skadestuen.
Nej, du hæklede.
- Jeg udfyldte blanketter. - Nej ...
Nej. Grav et hul i melet og knæk æggene i hullet.
Så ælter du det sammen med fingrene -
- og hælder lidt vand for at glutenet skal binde sig.
Du er en mellemting -
- mellem Martha Stewart og Joseph Stalin.
Hvem interesserer sig for om glutenet binder sig eller ej?
Jeg skal sige dig, -
- at når du har smager pastaen så er du glad for, du gjorde dig ulejligheden.
Ja. Det sagde du også ude på stien.
Ved du hvad?
Jeg kom i tanke om noget, vi kan gøre i morgen.
Behøver jeg høre det?
- Tarmskylning. - Tarmskylning.
Ja. Ud med det gamle og ind med det nye.
Du vil have det godt og være glad for, at du lever.
Hvis jeg hører mere positiv tankegang, tror jeg, at hovedet eksploderer.
Jeg vil bare hjælpe.
Ja. Ligesom du hjælper alle i dit radioprogram -
- med dine tre-minuttersklip.
- Jeg tror, jeg hjælper mange. - Ja.
Indtil de lægger røret på og virkeligheden braser ind.
Og jeg er ikke et af dine opgaver.
Du kan ikke løse mine problemer ved at lære mig at lave tomatsauce ...
- ... eller trykke en vandslange i min ... - Holly, Holly, Holly.
Jeg prøver ikke at lave dig om eller løse dig. Helt ærligt.
Jeg nyder dit selskab. Og tænk, hvor sjovt det havde været -
- hvis vi kunne tilbringe hver dag sammen.
Okay. Jeg ved godt, hvad du har gang i, Nora.
Du prøver ikke at hjælpe mig eller muntre mig op.
Du prøver at drive mig til vanvid, så jeg tager til New York.
Holly, jeg vil ikke have, du skal gøre noget, du ikke vil.
Jeg skrider.
- Hvor skal du hen? - Hvor som helst bare ikke her.
Klarer du dig?
Ja!
Jeg har aldrig følt mig så afvist.
- Hun kan ikke forhindre placeringen. - Dette er måske universets måde ...
- ... at sige noget. - Hun stjal min tegnebog.
- Vi ved ikke, hvad vi skal gøre. - Nej.
- Er I færdige? - Det ved jeg ikke. Er vi?
- Derfor er vi her. For at få råd. - Det ved jeg ikke.
Tror I ikke, der er dage, hvor jeg gerne ville give mine unger tilbage?
Vi vil ikke give hende tilbage. Vi har hende ikke engang endnu.
- Vent. Vil I ...? - Ja, vi må være realistiske.
Det er måske ikke en god match. Hun sagde klart og tydeligt ...
- ... at hun ikke vil være sammen med os. - Glem det.
Det er okay at være bange. Det skal man være.
Men hvis I virkelig ikke vil have Olivia -
- burde I sige noget nu, inden I volder mere skade.
Det er ikke sådan, at vi er usikre på, om vi vil have hende.
- Vi ved ikke, om hun vil have os. - Ja.
Scotty, hun er 9 år gammel. Hun er blevet svigtet af voksne hele livet.
Hun ved ikke, hvad hun vil.
I vil bede hende gøre ting, hun ikke vil, og -
- sige ting, hun ikke vil høre -
- og tage til steder, hun ikke vil til.
Og hele tiden kigger hun på jer med afsky i blikket -
- og I er ligeglad med det fordi I elsker hende.
Det er en dans.
Og I kommer til at danse den de næste ti år -
- men jeg kender ikke, to andre mennesker, der er mere villige -
- og mere parate til at give et barn det hjem, som hun behøver.
Du lyder som Nora.
Det er en forældreting.
Hej.
Paige, har du noget, du skal sige til dine onkler -
- før du går op og laver lektier?
Undskyld, jeg inviterede en hjem til jeres lejlighed uden jeres tilladelse.
- Selv om intet skete. - Paige.
Undskyld.
- Tak, Paige. - Tak.
Og bare så I ved det.
Sean sagde, det var okay at fortælle jer, at han fortalte mig -
- at han tror, han er bøsse, og han ville tale med jer om det.
- Ja. - Vent.
Tror Sean, han er bøsse? Jeg troede, Philip var ...
- Bøsse? - Ja.
- Nej. Han har en kæreste. - Har han?
Bare rolig. Det er ikke mig.
Hvad sagde jeg?
Dansen fortsætter.
Jeg fatter ikke, at du gør det.
Jeg ved det. Undskyld.
- Jeg troede, du var lykkelig. - Det er jeg.
Men jeg må undersøge alle muligheder.
Muligheder? Jeg troede, jeg var en mulighed?
- Det er du. - Jeg var, mener du.
Kan jeg ikke engang besøge dig?
Nej, ikke ... Ikke i starten i hvert fald.
Det er ... Kan du se dig selv?
Du er charmerende og flot. Du er den, du er -
- og du er smuk og stærk ...
Og ung. Ikke sandt? Det var det, du ville sige.
Ung. Det har altid været problemet.
Bare sig det. Du kan ikke tage til Washington med en unge på armen.
Det er mere kompliceret end det ...
Du kan vel være ærlig.
Okay. Ja.
Du er for ung til mig.
Jeg er ked af det. Du sagde det selv. Det har altid været problemet.
Kom nu ... Lad os ikke skilles ad sådan her?
Som hvad?
Ked af det?
Beklager. Det kommer ikke til at ske.
Rick.
- Hej. - Hej.
Jeg ville bare takke for hjælpen.
Men må jeg spørge om noget?
Vil du hjælpe mig, eller imponere Annie?
Jeg prøver ikke at imponere nogen.
Den fyr er i live, fordi du tog chancen.
Chefen er enig med mig og efterforskningen er nedlagt.
- Nedlagt? - Ja.
Hvad angår Annie ...
Jeg har ikke set hende så glad længe. Det tror jeg er din fortjeneste.
Jeg fik din besked. Er det overstået?
Ja. Som om det aldrig var sket.
- Tak. - Mange tak.
Det er godt, I fandt en løsning.
Jeg er sent på den.
Vi ses senere.
- Er du glad? - Ja, glad og lettet.
Godt. Jeg er så glad.
Jeg må tilbage, men gratulerer.
Tak.
Jeg troede, jeg ville finde dig her.
Er du kommet for at lære -
- hvordan man laver chutney af vandmelonskaller.
Nej.
Jeg ville sige undskyld for, at jeg pressede dig så hårdt.
Det er i orden.
Jeg ved, du gjorde det, fordi du holder af mig.
Undskyld, fordi jeg blev vred.
Det er i orden.
Ærlig talt, så driver jeg mig selv til vanvid indimellem.
- Du hjalp virkelig meget. - Jaså? Hvordan?
Du vækkede mig.
Du fik mig til at indse, at det rigtige problem -
- er ikke, at jeg ikke er klar.
Det er, at jeg er rædselsslagen.
Klart, at du er skrækslagen. Det er et stort skridt.
- Jo, du er. - Nej, det er ikke det.
Tænk, hvis David kun vil have, jeg skal flytte, fordi -
- han føler sig ansvarlig?
Jeg kan ikke blive ved med at give dem håb, især ikke Rebecca.
Tænk, hvis hun aldrig genvinder sin mor?
Hendes mor er her.
Foran for mig.
Hun er ikke noget mysterium fra fortiden, hun gemmer sig ikke i kasserne.
Dette er du. Det er den, du er. Holly Harper.
Modig og stolt og stærk og sur.
Elsket og værdsat.
Af David og Rebecca. Spiller ingen rolle, hvad du husker eller har glemt.
Jeg kunne sende kasserne til New York ...
- ... og gennemgå dem senere. - Holly.
Hvad vil du have ud af alt det her?
- Dette er selvangivelsen fra 1988 ... - Det ved jeg.
- Men det er ikke kun papirarbejde. - Hvad er det så?
Dette er en kasse med teaterprogrammer.
- Det er sjovt. - Ja.
Og her er en tændstiksæskesamling.
Hvordan kan man leve uden sådan en? Okay.
Nogle ting vil jeg gerne glemme.
- Hvad er det her? - Hvad?
Et billede af mig?
Det må være Williams.
Vil du beholde det?
Holly -
- jeg ved, hvad du kan gøre med alt det her.
Jeg lytter.
Jeg håber, jeg kan gøre det her.
Tænk på alle de mennesker, der ville ønske, at de kunne begynde forfra.
Du kan godt.
Men når det er væk, er det væk.
Slip det.
Nogle gange er fortiden som en stor sten, der hænger rundt om halsen.
Giv slip.
Holly, du kan gøre det.
Ja.
- Jeg kan gøre det. - Ja.
Jeg kan gøre det.
Vil du hjælpe mig?
Nej, det er din fortid.
Jonathan.
- Godmorgen. - Hvordan går det?
Skønt om morgenen. Meget stille.
Folk plejer ikke at ringe før omkring 10.
Jeg var så uhøflig i går.
- Meget uhøflig. Jeg vil sige undskyld. - Du behøver ikke sige undskyld.
Du sagde, du tænker på dig selv som en anden person -
- end den, jeg kendte.
Det håber jeg.
Det er jeg også.
Jeg ved ikke, verden er anderledes.
Jeg ved ikke, hvornår det skete.
Min nevø og hans mand skal være fædre.
Forestil dig, da vi var i 30'erne ...
Vil du ikke nok.
De eneste bøsse-fædre jeg kendte, var pædofile ...
- ... og det er ikke det samme. - Det er ikke det samme.
Jeg tror, det var hårdt. Jeg tror, at vi har måttet betale for det.
Jeg tilgiver dig, Jonathan.
- Saul ... - Helt alvorligt.
Helt alvorligt.
Ved du, hvor mange der dør, før de har chancen for at sige det?
Visse ting er utilgivelige.
Ja, det er sandt. Visse ting er det, men det du gjorde ...
Det vi gjorde, er det ikke.
Åh gud.
Som jeg har fantaseret om dig, Jonathan.
Da du var nyhedsvært, så jeg hver en udsendelse.
- De fyrede mig for jeg ... - Du var en dranker. Jeg ved det.
Og en sødt fulderik var du.
Men dranker i hvert fald.
Og jeg ignorerede det.
Fordi jeg var så optaget af at flagre rundt og finde en at høre sammen med -
- for jeg var så ensom.
Verden gjorde det ikke let for os.
Verden er ved at vågne.
Klokken må være 10.
Så lader jeg dig ordne det.
Godmorgen, Saul.
Godmorgen, Jonathan.
Outreach. Hvordan kan jeg hjælpe?
Sådan bliver det nu.
Hvis du stjæler igen, bliver der konsekvenser.
Sig til, hvis du mangler penge, og vi bestemmer, om det er egnet eller ej.
Olivia, kan du se på os, når vi taler med dig?
Hvorfor vil I stadig have mig?
Fordi vi skal være dine forældre.
Intet, du siger eller gør, kan få os til at ændre os.
Men I ved ikke, hvem jeg er.
Okay, lad høre. Hvem er du?
Jeg stjal penge fra jer. I kan selv regne det ud.
Ved du, hvad jeg synes?
Jeg synes, du er en smuk, klog, viljestærk pige -
- som blev bange for, at dette ikke ville fungere.
Så du tog noget, fordi du troede, det var alt, hvad du kunne få.
- Tænk, hvis I ikke kan lide at bo med mig? - Aldrig i livet.
Vi lærer at komme overens, at stole på hinanden.
Jeg tror, vi vil elske at bo sammen med dig.
Og hvis jeg ikke kan lide at bo hos jer -
- kan jeg så ikke ombestemme mig og komme tilbage hertil?
Så ville vi blive meget kede af det.
Men vi er stadig en familie.
Vi har et ansvar over for hinanden nu.
Jeg håber, vi kan lide at bo sammen.
Jeg tror, det skal nok blive godt.
Tak for slikket.
Værsgo.
Alt er klar. Bilen er pakket og klar.
Du kommer helt sikkert til at betale for overvægten.
Den sidste kuffert vejede sikkert 50 kilo.
Jeg ville give jer drikkepenge, men jeg tror, jeg har brug for kontanter til bagagen.
Jeg har tjekket huset -
- og der er intet tilbage.
Så ...
Ring, hvis du mangler et job.
- Pas på, det gør jeg måske. - Jeg mener det.
Hils Rebecca fra mig.
Jeg elsker dig, Justin.
Tak for alt, hvad du har gjort for mig.
Holly. Er det for sent?
Holly?
Sig farvel hurtigt. Vi skal til lufthavnen.
Jeg siger ikke farvel.
Jeg er i New York mindst to gange om året -
- og jeg tager dig med i teatret der.
Det glæder jeg mig til.
Jeg vil ikke stresse dig, men vi må af sted.
Giv mig et øjeblik.
Jeg venter i bilen.
Kom, vi går.
Jeg har det fint.
Ja.
Hvis nogen i familien ringer ...
Jeg siger, du er ude eller i et møde.
Perfekt. Og så kan du nå mig på mobilen.
- Jeg er med. - Okay.
Og jeg ringer en gang om dagen for at hilse og ...
Hvem prøver jeg at narre?
Jeg kommer nok til at ringe ti gange om dagen, så jeg siger undskyld.
- Intet problem. - Den gik i stykker.
Fordi de ikke var limede.
Tak.
Kom her.
Jeg vil sige noget. Kan du høre på mig?
Mor må tage væk et stykke tid.
Jeg vil ikke have, at du rejser.
Jeg ved det godt, skat. Men husk, hvad vi siger.
Mor kommer altid tilbage.
Ja.
- Ja, det gør hun. - Ja.
- Jeg elsker dig. - Okay.
Vil du lege i legeværelset med Sophie og Jack?
- De synes, det bliver så sjovt, Evan. - Her. Tag med Courtney.
De har ventet på dig hele dagen.
- Ja, undskyld. - Farvel, min skat.
- Jeg elsker dig. - Sig farvel til mor.
Farvel og på gensyn.
Hvordan fandt du det her?
I en kasse med Williams ting i Hollys garage.
Hun gav dem til mig, så jeg beholdt dem.
Utroligt. Jeg troede, jeg havde set alt -
- fra familien Walkers hjemmevideoer.
Hvor mange hjemmevideoer filmes gennem et restaurantvindue?
Hvad mener du?
William, min mand ... Ja, han var jo ikke min mand dengang.
Min kommende mand ...
... havde nogen til at overvåge mig.
- Hvorfor? - Det ved jeg ikke.
Jeg gik ud med ham -
- før jeg mødte William.
Han hed Brody.
- Kan du huske ham? - Jeg tror ...
- Lidt. Svagt. - Der er han.
Det var vel derfor, at William skyggede dig.